Pirmasis Eucharistijos stebuklas, kurį tyrinėsime,
įvyko Lančiano mieste Italijoje.
750 metais kunigas, aukojantis šv. Mišias, abejojo,
kad duona ir vynas tikrai tapo Kristaus Kūnu ir Krauju.
Kai jis ištarė konsekracijos žodžius - "Tai yra mano Kūnas, tai yra mano Kraujas",
pamatė, jog duona pavirto kūno audiniu, o vynas - krauju.
Tai matė ir visi, dalyvavę Mišiose.
Per maždaug 1500 metų šios kūno ir kraujo dalelės
iki pat šios dienos liko nepakitusios.
1970 m. Lančiano arkivyskupas, pritariant Romai,
pavedė dr. Eduardo Linoli, mokslinių tyrimų ekspertui,
atlikti šio Kūno ir Kraujo nuodugnią analizę.
1971 m. kovo 4 d. jis pristatė detalią ataskaitą,
patvirtindamas, kad kūno audinys yra žmogaus širdies audinys,
o kraujas yra AB grupės žmogaus kraujas,
kurio baltymai yra identiški ką tik iš žmogaus paimtam kraujui.
Šiame stebukle slypi ir kitas stebuklas.
5 stebuklingo kraujo krešuliai vienas nuo kito skiriasi dydžiu ir forma,
tačiau kiekvienas jų sveria lygiai tiek pat - 15,85 gramo.
Dar nuostabiau yra tai, kad kai visi 5 kraujo krešuliai padedami ant svarstyklių,
jų bendras svoris yra ne 79,25 gramai, kaip reikėtų tikėtis,
bet tiktai 15,85 gramų.
Taigi stebuklas stebukle yra dar vienas Jėzaus tikro buvimo Eucharistijoje įrodymas,
nes tik Dievas gali sulaikyti gamtos dėsnius.
Jis tai padarė dėl mūsų, kad mus įtikintų, jog Jo žodžiai yra Tiesa.
"Tai yra mano Kūnas".
Dr. Linoli toliau patvirtino, kad nerado jokių pėdsakų konservuojančių medžiagų,
kurios būtų apsaugojusios Kūną ir Kraują nuo suirimo.
Todėl jis padarė išvadą, kad tai negali būti apgaulė, sukurta vėlesniais amžiais.
Vėliau jis išspausdino tyrimo apžvalgą, kuri
sukėlė didžiulį susidomėjimą mokslo bendruomenėje.
1973 m. Pasaulio sveikatos organizacijos vyriausioji patariamoji taryba
paskyrė mokslinę komisiją patikrinti dr. Linoli atradimus.
Per 15 mėnesių atlikusi apie 500 testų
komisija paskelbė, kad Lančiano stebuklo kūno audinys yra gyvas.
1996 m. komisija paskelbė, kad mokslas, suprasdamas savo ribas,
negali paaiškinti šio reiškinio.