Tą valandą, kai ateis Karalius Mesijas,
Jis stovės ant šventyklos stogo
ir skelbs, kad atėjo išganymo laikas.
Tie, kurie tiki ir yra ištikimi Dievui, džiūgaus šviesoje, kuri jiems nušvis,
kaip yra parašyta: "Kelkis, Sione, nes atėjo tavo Šviesa."
Tik būkite drąsūs ir rūpestingai laikykitės visko, kas parašyta Mozės Įstatyme.
Ir nenutolkite nuo jo nei į dešinę, nei į kairę.
Vien tuo rūpinkitės, su visu uolumu
ir meile Viešpačiui, jūsų Dievui.
Amen!
Būk pašlovintas Viešpatie, mūsų Dieve, visatos Valdove.
Ir tebūna pašlovintas Tavo Vardas tarp žmonių, kaip yra šlovinamas Danguje.
Būk pašlovintas, Dieve, Visatos Viešpatie,
kuris pašventinai Šabą ir visas Izraelio šventes.
Amen.
Telaimina jus Viešpats ir tesaugo. Tešviečia jums Jo Veidas.
Teatgręžia Viešpats į jus savo veidą ir tesuteikia jums ramybę.
Amen.
Mokytojau, ar užeisi į mano namus vakarienei? Aš pažadėjau savo vaikams.
Ačiū.
Ak, Juozapai! Ak, Juozapai, Juozapai!
Juozapai, noriu su tavimi apie kai ką pasikalbėti... Tai labai svarbu.
Matai, jei tu eitum su manimi, mes galėtume geriau pasikalbėti...
Rašto žodžiai gali tave apvalyti...
Pasitrauk nuo manęs!
Mokytojau! Mokytojau!
Taip, pasakykite savo tėvui ir motinai, kad jie gali mane pamatyti rytoj.
Kai įvaldysite amatą, būsite laisvi.
Visada atminkite, kad tik tie yra laisvi, kurie moka dirbti savo rankomis.
Tik jie yra nuo niekieno nepriklausomi.
Juozapai, ar mes galėtume paprašyti?
Ona!
Paliksiu jus minutei padirbėti savarankiškai.
- Atminkit, nespauskite medžio, elktės su juo švelniai. - Taip, žinoma.
Ona, aš ketinau tave susirasti po darbo, bet eisiu su tavimi dabar.
- Tu žinai, kad mano vyras... - Tegu Dievas jį saugo, jis geriausias iš vyrų...
tave labai vertina.
Jis pas tave būtų atėjęs pats, bet pagaliau vargu ar jis galėtų kalbėti. Vargšas.
Kad ir kiek jis miegotų, jį trikdo sapnai apie jo vienturtę dukterį be jokio brolio!
Jokio vyro namuose! O dabar, aš irgi negaliu užmigti.
Ir kai mirsiu, nes jau greitai turėčiau...
Kodėl jūs taip kalbate?
Aš jaučiu, kad ilgiau negyvensiu.
Jums dar liko gyvenimo metų. Ir šį vakarą ramiai miegokite.
Tai didelis pokytis vyro gyvenime, bet aš taip pat žinau, kad vienas žmogus yra tik pusė asmens.
Na dėl sutarties ir vestuvių dienos, tai aš viską palieku jums ir rabinui.
Na, ačiū, Juozapai. Tau nereikės gailėtis.
Marija yra gera mergaitė. Ji tau bus graži žmona.
Ar mes pasirašytume sutartį pirmą pilnaties dieną?
O tada, po metų sužadėtuvių, per javapjūtę iškeltume vestuves.
Kai žemė duoda derlių, ir širdis džiaugiasi.
Vargu ar aš galėsiu tai pamatyti.
Marija, Marija!
Eik Marija! Jie laukia tavęs.
Marija! Marija! Marija, eik greičiau!
Skara! Štai tavo skara!
Ačiū. Nebijokite.
Taip, štai ji.
Graži.
Susižadėkite vienas su kitu, Juozapai ir Marija.
Būkite palaiminti ir pašventinti pagal Mozės ir Izraelio Įstatymą.
Amen! Amen!
Kas tu esi?
Kaip tai gali būti?
Joks vyras niekados manęs nepalietė.
Štai aš Viešpaties Tarnaitė,
teesie man pagal Tavo Žodį.
Marija? Su kuo tu kalbi?
Yra naujienų iš Elžbietos.
Mano pusseserės Elžbietos? Kokių naujienų?
Po trijų mėnesių ji turės sūnų.
Ji pradėjo kūdikį prieš šešis mėnesius, tišrio mėnesio 19-tą dieną.
Bet Elžbieta visada buvo bevaisė.
O dabar ji yra per sena.
Kokia čia nesąmonė tas kūdikis?
O, bet tai tiesa. Ji tikrai laukiasi sūnaus.
Turiu eiti ir aplankyti ją.
Atrodo kaip... šių tautų - egiptiečių, sirų - išvadavimas, karaliau Erodai,
idant jos atitektų žydams. Ir man įdomu, ar taip yra todėl, kad, kaip jūs sakote,
jie ateitį tapatina su praeitimi, nes turėjo tiek daug pranašų?
A, pranašai... Tai saulė jų priveisia.
Daugelis iš jų nekenksmingi. Jie skelbia religiją, o mes jiems leidžiame.
Tačiau kai kurie iš jų skelbia maištą, nes taip užrašyta Raštuose.
Apskritai, raštingumas turėjo pražūtingų pasekmių šioje šalyje.
Tad pastaruosius mes pašaliname.
Roma mus išmokė, kad nors tai neutrali teologija, bet labai geras valdymas.
Jūsų didenybe, aš girdėjau žodį "Mesijas". Kas tai yra Mesijas?
Oi, net ir tu girdėjai tą bjaurų žodį, Prokunuai?
Na, ar jis būtų pranašas ar dar kažkas?
Roma, net Roma, negali daryti įtakos žmonių svajonėms.
O Mesijas yra bloga svajonė, išmąstyta tam, kad išspręstų kiekvieną bėdą.
Tai atlygintojas daugeliui, atlygintojas už teisumą ir rykštė piktadariui.
Jis yra amžinos taikos nešėjas.
Tuomet iš to, ką jūs sakėte, supratau, kad Mesijas yra blogiau nei pranašas,
žiūrint Romos požiūriu...
Žydų požiūriu - taip pat. Aš turiu galvoje, kad jūs bandote tai pasakyti ir žydams.
Ne, ne! Nesakau! Daug išmintingiau nesitarti su jais.
Vos tik pasirodo mesijas, sutraiškyk jį koja lyg jauną skorpioną.
Ne, didysis Augustai, tu negali sakyti, kad jis gali ramiai pasilikti Romoje.
Palestinoje negali būti jokių mesijų, tikrų ar netikrų, kol aš esu gyvas.
Eikš, Marija, tau bus patogiau.
Mes išvykstame ten! Viešpats tesaugo mus mūsų kelionėje!
Telaimina tave Dievas, vaikeli.
Estera, Estera! Paimk tai mano seseriai Betliejuje.
Ir pasakyk jai, pasakyk, kad per Velykas būsiu su ja.
Saugiai nukeliaukite!
Kur tu norėtum tinklelio? Kur aš turėčiau jį padėti?
Marija! Aš nekantravau tave pamatyti.
Marija...
Taigi tai yra tiesa.
Kaip tu sužinojai? Kas tau pasakė?
Dievo pasiuntinys.
Ir jis man pasakė vieną dalyką.
Dar nuostabesnį dalyką.
Tu esi palaiminta tarp moterų
ir palaimintas tavo įsčių Vaisius.
Iš kur man ta garbė, kad mano Viešpaties motina aplanko mane?!
Štai vos tik tavo pasveikinimo garsas pasiekė mano ausis,
šoktelėjo iš džiaugsmo kūdikis mano įsčiose.
Mano siela šlovina Viešpatį,
mano dvasia džiaugiasi Dievu, savo Gelbėtoju,
nes Jis pažvelgė į nuolankią savo tarnaitę,
štai nuo dabar palaiminta mane vadins visos kartos,
nes didžių dalykų padarė man Visagalis.
Ar Marijos sapnas - tiesa?
Taip, tai tiesa. Iš Ain Karimo atėjo naujienos, kad Elžbieta laukiasi kūdikio.
- Nors ji seno amžiaus? - Taip, ji turėtų būti beveik penkiasdešimties.
- Ar Zacharijas yra vedęs tik ją vieną? - Taip, tik ją vieną. Ji Marijos pusseserė.
- Ką? Tai negali būti tiesa! - O, Juozapai!
Ar mes gausime kvietimą į tavo vestuves?
Jonatanai, iki tol dar liko daug laiko. Dar tik ką pasirašyta sutartis.
Tik ką pasirašyta sutartis, o jo mylimoji jau paliko jį vieną.
Na ji kaip visada. Ji visada buvo keista - ne tokia, kaip visos.
Su ja turi išmokti gyventi.
Bet iš tikrųjų, Juozapai, Marija yra nepaprasta.
Mes visi taip galvojame. Ji nepaprasta mergina.
Duok jį man, Elžbieta.
"Būk pašlovintas, mūsų Viešpatie, visatos Valdove, kuris palaiminai mus savo įsakymais
ir nurodei mums pradėti savo sūnus pagal mūsų tėvo Abraomo Sandorą."
Amen.
Kaip šis vaikas įžengia į sandorą,
taip teįžengia ir į Toros studijas, santuoką ir gerus darbus.
Amen.
Tai antspaudas kūne sandoros tarp valdovo ir jo žmonių.
- Koks yra vaiko vardas? - Jo vardas yra...
Jo vardas bus Jonas.
Kai grįši atgal į Nazaretą,
pasakyk Juozapui tai, ką matei ir girdėjai, ką žinai.
Viešpats Dievas duoda gyvenimą ten, kur gyvenimas neįmanomas.
Ir viena gyvybė bus Dievo Sūnus, o kita bus jo pranašas.
Eik ir pasakyk visa tai Juozapui.
Bet ar jis patikės manimi? Ar jis patikės manimi?
Dievas atvers jo širdį.
To jau perdaug bet kuriam vyrui, kad patikėtų.
Bet tu nesi bet koks vyras. Tu taip pat esi išrinktasis.
Mano širdis serga.
Tu turėjai būti mano žmona.
Bet dabar priesaika turi būti nutraukta.
Aš prisiekiu, kad aš niekada nebuvau su ja.
Tai, ką aš sakiau apie Elžbietą, buvo tiesa.
Nesijaudink. Aš tavimi tikiu.
Dievo valia išsipildys.
Ar tu tuo tikras?
Ji man pati pasakė.
Moterys yra gražiausi ir šviesiausi Dievo kūriniai.
Ačiū Tau, Viešpatie, kad sukūrei mane vyru.
- Prašau, man reikia tavo patarimo. - Kokį patarimą aš galiu duoti?
- Tai yra viskas. - Rabi...
Ar galiu aš?
Tai parašyta Įstatyme,
jei per sužadėtuves moteris nusideda su bet kokiu
kitu vyru, tegul jie abu būna išvyti už miesto vartų,
ir užmušti akmenimis,
kad ši bjaurastis būtų pašalinta iš Izraelio širdies.
Jei vyras vestų moterį, kuri neranda malonės jo akyse,
nes jis randa joje sutepimo dėmę,
tai jam leista parašyti atsižadėjimo dokumentą ir įteikti jai į rankas.
Ar šį įstatymą galima taikyti net jei aš nebuvau priėmęs Marijos į savo namus?
Taip, taip. Viskas, ko reikia dokumento galiojimui, yra
tai, kad jį reikia surašyti ir įteikti 2 liudininkų akyse.
Ne, jei tai padarysiu, aš išstatysiu ją gėdai.
Aš negaliu. Aš negaliu.
Jei reikia, aš ją atleisiu, bet slapta.
Dievas žino širdžių paslaptis. Pasitikėk Dievu ir priimk...
Priimk tai, Juozapai.
Viešpats neapleis tavęs.
Ačiū.
Ne!
Juozapai! Juozapai, Dovydo sūnau!
Nebijok parsivesti į namus savo žmonos Marijos,
nes jos vaisius yra iš Šventosios Dvasios.
Ji pagimdys Sūnų, kuriam tu duosi Jėzaus vardą, tai reiškia Išgelbėtojas.
Ei, Juozapai! Juozapai! Nuotaka atvyksta! Marija jau čia!
- Šiuo žiedu... - Šiuo žiedu...
- Būk paskirta man... - Būk paskirta man...
Pagal Mozės ir Izraelio įstatymą...
Telaimina ir tesaugo jus Viešpats.
Tešviečia jums Viešpaties veidas.
Težvelgia į jus Viešpats ir tesuteikia jums ramybę.
Amen.
Ar norėtum vynuogių ar datulių? Aš pats priskyniau jų sode.
Ne, ne, ne... Aš turiu vieną. Telaimina Jis tave.
Jūsų didenybe, mes visada laikėme jūsų šalį, kiek tik įmanoma,
laisva ir nepriklausoma tauta,
bet Sirijos gubernatorius nusprendė įtraukti Palestiną į surašymą.
- Tokiu atveju... - Surašymas mano teritorijose?
Galilėjoje, Judėjoje, Iturėjoje? Bet kokios jūsų paskatos bus neteisingai suprastos.
Žmonės bus pasipiktinę, įtarūs, galbūt... Galbūt net priešiški.
Kaip konsulas, aš čia tik tam, kad įvykdyčiau nurodymus.
Mano brangusis konsule, atrodo, šiuo klausimu yra
aspektas, kurio arba Roma, arba jūs visai nežinote.
Ir aš negaliu patikėti, kad tai būtų Roma.
Būdas, kuriuo jūs man siūlote jūsų surašymą, prieštarauja mūsų tradicijai.
- Tradicijai? - Jūsų didenybe, leiskite paaiškinti.
Aš nemanau, kad Markas Matzo žino apie tradiciją, kurią nurodo jūsų didenybė.
Jei kalbama apie tokius oficialius tikslus kaip gyventojų surašymas,
tai kiekvienas asmuo, gyvenantis šiuose kraštuose,
save supranta ne kaip priklausantį gyvenamajai vietai,
bet kaip priklausantį savo giminės kilmės vietai.
Savo genčiai, juk galėčiau sakyti genčiai?
Galėtute sakyti ir genčiai.
Tad surašymas reiškia kiekvieno žmogaus nuvykimą į tą vietą,
kurią jis laiko savo gimtuoju miestu, protėvių žemėje.
Pagerbimą vietos, kuri kartais yra tik dvokianti mėšlo krūva!
Ach! Jūs parenkate savo aštriausius posakius...
Taigi jei surašymas bus atliktas pagal vietos tradicijas,
manote, kad jūsų žmonės jį sutiktų lengviau?
Na matau, kad dabar mes turėtume priskaičiuoti ir save!
Jums prižiūrint, tikiuosi, pradedant nuo Karaliaus?
- Na ne. - O jei rimtai? Ar žinote, ką tai reikštų?
Ištisų gyventojų grupių kilnojimąsi! Prekybos sutrikdymą!
Dieviškas Augustas tikisi supratimo, jūsų didenybe.
Tikiuosi, kad man neteks jam pranešti apie nors kokią bendradarbiavimo stoką.
Ačiū dieviškajam Augustui už jo nenukrypstamą geranoriškumą.
Surašymas yra triukas padidinti mokesčius,
ir mes žinome, kur Romoje nusėda pinigai!
Bet kodėl taip turėtų būti?
Ką Roma mums duoda?
Ne tame esmė.
Romėnai nori suskaičiuoti mus, kiek mūsų yra, kur mes esame,
jie nori, kad mes žinotume, jog jie yra mūsų valdovai,
bet mes neturime žemiško valdovo. Jokio valdovo,
išskyrus Viešpatį, jokio Karaliaus, išskyrus Dievą.
Tau nedera priminti mums Raštus. Nusiramink ir eik namo.
Atsiprašau už savo sūnų. Jis per jaunas, kad suprastų.
Ką jūs darote su mūsų protėvių tikėjimu?
Visur aplink Galilėją yra tūkstančiai žydų, kurie ruošiasi tam,
apie ką jūs visada kalbate, atėjimui Karaliaus, kuris mus išvaduos.
- Eik! - O ką tu darai dėl to? Nieko!
Mes priimame romėnų smurtą kaip avys!
- Mes nesame verti, kad ateitų karalius! - Liaukis!
Karalius, kuris ateis, nesmurtaus ir nepralies kraujo.
Taip yra parašyta. Jis pats yra švarus nuo nuodėmės.
Dievas padarys Jį stiprų Šventumo Dvasia
ir išmintingą supratingu patarimu.
Tuojau eik namo
pasilik ten, kol išmoksi daugiau pagarbos savo vyresniesiems.
Ona.
Aš turiu eiti į Betliejų.
Tai mano gimtasis miestas
ir... Ir Marija turi būti su manimi.
- Kodėl? - Dėl surašymo.
Taigi net Augustas paklūsta Dievui.
- Pranašystė? - Taip pranašystė!
Nes tu, Betliejau, anaiptol nesi menkiausias tarp miestų,
nes iš tavęs išeis vadas, kuris ganys mano tautą - Izraelį.
Jei tik galėčiau eiti su jumis.
Jei tik aš... Tau Juozapai,
reikės pagalbos, kai Jis gims.
Nesirūpinkite, Ona. Juo bus gerai pasirūpinta.
Viskas bus padaryta, kaip sutvarkė Dievas.
Jie, atrodo, karaliai, valdove Melchiorai, iš įvairių kraštų.
Aš jums sakiau, kad mes ne vieninteliai matę ženklą.
Eikite ramybėje. Su kuria vietove jūs susiję?
Su bet kuria, kur tik esu vedamas.
Aš seku šią žvaigždę.
Esu įsitikinęs, kad Erodas griežtai prižiūri sienas.
Jis turėtų žinoti, kad mes jas kirtome.
Aš turėsiu pasakyti jam, kaip sakė Baltazaras,
kad seku tą žvaigždę, kur ji veda.
Bet ką mes rasime.
Visi mano apskaičiavimai rodo, kad tai bus nauja dangiška Būtybė, nauja žvaigždė.
Buvo net tiksliai nustatyta vieta ir laikas.
Taigi aš nutariau išvykti ir pamatyti, ką jie parodys.
Jūs nežinojote?
Tik tiek, kad tai bus kažkas nuostabaus.
Žvaigždės nėra tolimos ir nuošalios, atkirtos nuo žmonių gyvenimo.
Naujos žvaigždės sužibimas visada reikalauja didelio
darbo danguje, ir visada turi savo atitikmenį žemėje.
Visata ruošiasi pagimdyti nepaprastą Žmogų, viršijantį mūsų supratimą.
Mano broli Baltazarai, tavo žvaigždė išties yra ženklas, rodantis stebuklą.
Dieviškasis Zaratustra sako, kad
kitas pranašas pasirodys svetimame krašte.
Ir Tiesa, kurią Jis atskleis, pirmiausia bus tik Jo tautai...
- Bet yra tik viena Tiesa. - Ir tik vienas Dievas.
Visa kita yra tuščia arba tik Jo dalys.
Izraelio žmonės tai žino.
Daugelis jų išminčių buvo Jam artimi,
ir jų Raštai patvirtina mano apskaičiavimus.
Karalius turėtų tuoj gimti...
Karalius?
Karalius, kuris mus išlaisvins iš šio pasaulio blogybių.
Kur Jis gims?
Raštai nurodo mažą Judėjos miestelį,
vadinamą Efratos Betliejumi.
Pasilik čia, aš surasiu vietą.
- Atleiskite, ar galėčiau su jumis pasikalbėti? - Ko tu nori?
Šianakt man būtinai reikia nakvynės vietos.
Mano žmona tuoj turi gimdyti...
Ne, ne, aš negaliu jums padėti. Aš jau turiu užtektinai žmonių.
- Bet aš turiu... - Ar nematai?
Greičiau! Uždaryk duris!
Kiek kartų aš turėsiu tau sakyti, kad vartai turi būti uždaryti?
Nieko, bet čia turi būti kita vieta, Pabandysiu dar kartą.
Kaip tu jautiesi?
Man nepatinka palikti tave vieną.
Ar manai, kad galėtum paėjėti kiek toliau?
- Laikykis už manęs... - Oi, ne! Ne!
Pasilik čia, pasilik čia.
Dievas mums padės.
Klausyk, nėra naudos vaikšioti aplink Betliejų.
Kiekviena smuklė yra perpildyta. Nė viena iš jų
neketina priimti tavo žmonos tokioje būsenoje.
Eime aš tau parodysiu. Pasiimk savo asilą.
Puiku. Dabar daryk ką tau liepsiu.
Jei jūs išeisite per tuos vartus,
tuoj už sienų, kelyje į Jeruzalę, tai jūs prieisite...
Atsargiai... Prieisite tokius tvartus, olas.
Žinau, kad tai nėra daug,
bet ten bus šilta, sausa ir daug šviežių šiaudų.
Žiūrėk, ten apačioje. Ar matote?
Taip. Taigi jei man pavyks, tai vėliau sugrįšiu ir padėsiu.
Aaa... Ir jei kas nors bandytų jus išvyti,
sakykit, kad Abigailė jus atsiuntė. Abigailė.
Atsiminkite vardą.
Mes atsiminsime. Ačiū.
Žiūrėk, Marija.
Ak, gražus kūdikis.
Nagi, paguldyk jį ten, ėdžiose.
Ir pažiūrėk, ar čia yra šviežių šiaudų. Jie jį sušildys.
Aš pasirūpinsiu ja - vargše mergaite.
Taigi dabar. Duok man truputį vandens. Duok man jo.
Gerai, tai viskas.
Kas tai? Ko jūs norite?
Tai ne vieta jums! Lauk! Išeikit, girdit mane?
Lauk! Lauk ir tu! Negi nematot?
Vargšė mergaitė tik ką susilaukė vaikelio?
Štai dėl to čia atėjome. Mums pasakė.
Kas pasakė?
Mes buvome ten laukuose.
Toks vyras pas mus atėjo nežinia iš kur.
Angelas. Jis pasakė: "Piemenys",
"sakoma, kad Izraelis yra išblaškyta kaimenė, kuriai trūksta Ganytojo."
Ir tada jis tarė: "Šiąnakt gimė Ganytojas."
"Tai dėl jūsų Jis ateina," - jis pasakė, "dėl vargšų".
Todėl jūs čia atėjote?
Taip. Tas vyras sakė,
jis sakė...
Tas vyras pasakė: "Šiandien Dovydo mieste, jums gimė Išgelbėtojas."
Garbė Dievui aukštybėse", - pasakė jis.
"Ir žemėje ramybė Jo mylimiems žmonėms."
Ateikite!
Jie kirto mano krašto sienas, tačiau ne vienas iš jų nesiunčia pasveikinimo?
Ar jie ginkluoti?
Nedaug, jūsų didenybe. Kaip jau sakau, jie pasirengę keliauti greitai ir toli...
Bet jie neatvyko čia?
Jei ne čia, tai kur?
Į Betliejų, jūsų didenybe.
Jie, jie sekė paskui žvaigždę, naują žvaigždę.
Betliejų?
"O tu, Efratos Betliejau, nors esi mažiausias..."
Kokios buvo šios eilutės? Pakartokite.
Tu, Efratos Betliejau, anaiptol nesi
menkiausias tarp tūkstančių Judo miestų,
nes iš tavęs išeis vadas, kuris ganys mano tautą - Izraelį.
Jo kilmė siekia tolimą senovę, pačią pradžią, amžinybę.
Valdovas Izraelyje?
Tuos keliautojus stebėkite visą laiką.
Ir atneškite visų Betliejaus naujagimių vardų sąrašą.
Ir Viešpaties šlovė tave apšvies,
nes nors žemę gaubia tamsa, o tautas tamsi naktis,
tau švies Viešpats.
Ateik, ateik!
- Pažadu, viskas bus padaryta, kaip susitarėme. - Tai ilgai netruks.
Ateik, ateik!
Ir Viešpats tarė Abraomui: "Laikykitės mano Sandoros ir apipjaustykite"
kiekvieną Izraelyje gimusį berniuką aštuntą gyvenimo dieną". Amen.
Tai Sandoros tarp Viešpaties ir Jo žmonių antspaudas kūne.
O kaip kūdikis vadinsis?
Jo Vardas bus Jėzus.
Ir pasaulio tautos atvyks...
Kur Jis yra?
Dabar galiu ramus mirti, Viešpatie,
pagal Tavo Žodį.
Esu senelis Simeonas, kuris ilgai laukiau, kad pamatyčiau Jo Išgelbėjimą.
O dabar mano akys išvydo Kūdikį,
Išgelbėjimą, kurį Tu prirengei visų tautų akivaizdoje:
apreiškimo šviesą pagonims
ir tavosios Izraelio tautos garbę.
O tavo širdį pervers kalavijas.
Kitas.
- Koks tavo vardas? - Juozapas Elijo
- Iš kur tu? - Iš Aškelono.
Nepamiršk su savimi pasiimti savo žetono.
- Koks tavo vardas? - Asbar Zadif.
- Kiek vaikų? - Septyni, o tai yra jauniausia.
- Kiek jai metų? - Trys.
- Judinkitės. - Ir štai septyni žetonai.
Mano vyras negalėjo ateiti, jis serga.
- Na, tai bus vienas ir jam, jei sugebėsi paaiškinti. - Kas yra tie žetonai?
- Tai moneta įrodymui, kad esi registruotas. - Na, tai maži žetonai su imperatoriaus galva ant jų.
Specialius nurodymas!
Mes norime visų naujagimių vardų.
Naujagimių?
Pažymėkite jų vardus. Naujagimių.
Ką jis pasakė?
Jis nori visų naujagimių vardų.
O kodėl jie nori sužinoti apie naujagimius?
Nėra reikalo su jais ginčytis. Jūs tiesiog darykit, ką jums liepia.
Palauk!
Nebijokite.
Kur yra kūdikis?
Mes ilgai keliavome, kad Jį pasveikintume.
Tai yra Izraelio Karalius,
kuris panaikins pasaulio nuodėmes.
Aš nežinojau, ką mes rasime ateidami. O čia tvartelis...
Maniau, kad mano broliai klydo, bet dabar matau, kad tai teisinga.
Tai negali būti jokia kita vieta.
Mm... ne šlovėje, bet nuolankume.
Priimkite šias menkas dovanas, išreiškiančias mūsų pagarbą.
Smilkalus - kvėpinti Jo didybės salėms.
Auksą - karališkai valdžiai.
Mirą, patį brangiausią augalą Rytuose, ir patį karčiausią.
O dabar, perspėjimo žodis.
Išvykite iš čia kaip tik galite greičiau.
Erodo kariai mus sekė tikėdamiesi, kad taip atseks iki jūsų.
Jis žino apie Jo gimimą. Jis ieško Kūdikio, kad Jį nužudytų.
Vykite į Egiptą.
Tai negali būti ilgam. Erodo dienos suskaičiuotos.
Ar tie keliautojai vėl kirto mano sieną?
- Taip, jūsų didenybe. - Taip, jūsų didenybe.
Bet kūdikis dar turėtų būti čia.
Nužudykite kiekvieną berniuką iki 1 metų amžiaus, iki 2 metų.
Geriau tegul miršta nekaltas, negu kad išsigelbėtų kaltasis.
Kaltasis? Jūsų didenybe, vaikas?
Kaltas nuo įsčių! Kaltas dėl žvaigždžių!
Aš numesiu žemyn jų žvaigždes! Aš užgesinsiu jas kraujyje!
Tai mano pasaulis! Aš nesidalinsiu juo su kūdikiu!
Čia nėra vietos dviems karaliams! Jam bus kaip skorpiono jaunikliui po koja!
Žinote tikro karaliaus žymę? Tai drąsa!
Net žydų pranašystės akivaizdoje! Rankraščių liekanos! Akli seniai! Och!
Taigi eikite į Betliejų!
Aš kuriu istoriją!
- Žudykite! - Bet jūsų didenybe!
Nužudykite! Žudykite juos visus!
Žudykite! Žudykite juos visus!
Palik mano vaiką, kaujo ištroškęs žudike!
Noras išpildytas.
Tai, kas buvo pasakyta per pranašą Jeremiją.
Pasigirdo šauksmas Ramoje,
garsios dejonės ir aimanos;
Tai Rachelė rauda savo vaikų,
ir niekas jau jos nepaguos, nes jų nebėra.
Karalius Erodas mirė.
Paimtas iš gyvenimo pasinėręs savo nuodėmėse.
Pakirstas Viešpaties, kuriam karalių galia ir didybė yra niekai.
Jūs negalite nepaisyti Dievo,
Galingojo Dievo, Amžinojo Tėvo, Taikos Kunigaikščio.
Bet vergovės jungas nuo mūsų dar nebus nuimtas.
Roma iš savo sūnų išrinks karalių ir jos gniaužtai pasidarys stipresni,
bet jūs turite pakelti savo širdis, nes Amžinasis neapleis mūsų.
Jis mums atsiųs Išlaisvintoją
ir Jo valdžia yra amžina valdžia, kuri nepraeis.
Ir jo karalystė negali būti sunaikinta.
Ateik.
Pažvelk ten! Ar tu matai? Nazaretas! Štai kur mes gyvensime.
Klausykis, Izraeli!
Amžinasis mūsų Dievas, Amžinasis yra Vienintelis.
Karalystės šlovingas vardas tebus palaimintas per amžių amžius.
Mylėsi Amžinąjį, savo Dievą, visa širdimi, visa siela ir visomis jėgomis,
ir šie žodžiai, kuriuos tau įsakau tebus tavo širdyje.
Amen.
Žmogus, meistriškas savo darbe, stovės karalių akivaizdoje.
O mūsų darbas, kaip ir kiekvienas kitas, turi reikšmę ir Dievo akyse.
Mes naudojame tai nubrėžti tiesią liniją ant medžio prieš jį pjaudami.
Kaip mes naudojame liniuotę, kad nubrėžtume tiesias linijas,
taip ir Dievas davė mums taisykles, kad mūsų gyvenimai būtų tiesūs.
Dievas duoda medieną.
O žmogus savo įgūdžiais ir išradingumu, kuriuos jam davė Dievas,
visada sugalvoja, kaip ją panaudoti.
Kartais nuostabiems dalykams -
ratui, plūgui, kopėčioms.
Jie atrodo paprasti, bet jie yra iš Dievo.
O kopėčios kartais gali siekti nuo žemės iki dangaus.
Juozapai! Juozapai! Ar tu nesakei, kad plūgas bus paruoštas?
Tuojau!
Tęsk savo darbą.
Kas gi tai?
Nagi pažvelk į jį.
Ką tu padarei?
Tai ne taip, kaip prašiau padaryti!
Oi, ne! Ne! Tai visai netikęs darbas!
Buvo tikėtasi, kad bus paruoštas prieš kelias dienas, o dabar jis neparuoštas.
Ne, sūnau!
Šlovink Viešpatį, kuris davė mums Torą.
Viešpats Dievas eis pirma tavęs.
Būk stiprus ir drąsus gerame.
Nenusigąsk, nebijok, nes Viešpats, tavo Dievas, eis su tavimi.
Jis neapleis tavęs ir nepaliks tavęs.
Amen!
Dabar tu esi tikras vyras.
Juozapo Jėzus. Kaip naujas suaugęs mūsų bendruomenės narys
tu įgijai teisę skaityti ir komentuoti Raštus,
tai yra tavo paveldas. Tai Izraelio vaikų paveldas.
Bet atmink, kad Dievo Žodis yra skelbiamas ir
šviesiais, ir tamsiais persekiojimų laikais.
Visuomet skaityk Įstatymą džiaugsmo metu.
Amen.
Tesaugo jus Dievas.
Telaimina berniuką Dievas.
Romėnai! Čia!
Romėnai? Ei, ei!
Broliai, broliai, nurimkite! Ša... Romėnų pajėgos yra čia.
Žydų duona. Geriau negu nieko.
- Kas tai įsakė? - Kareivinių viršininkas. Kariuomenė turi valgyti,
o iš Damasko į Jeruzalę tolimas kelias.
Bet Galilėja nėra Romos teritorija!
Och! Visas pasaulis yra Romos teritorija!
Ei, pasidėk savo kardą. Nekreipk dėmesio. Jeruzalėje tu tokių sutiksi gausybę.
Jie vadinami zelotais - uoliaisiais. Jie yra pamišę religiniai fanatikai.
Jūs, ten!
Atminkite tai! Romėnų kariuomenė nėra plėšikų gauja.
Ir mes užbaigsime su panašiais kaip jūs mums tinkamu laiku. Eime!
Tekrinta Dievo prakeiksmas ant šitų žudikų!
Kiek ilgai turėsime laukti? Kiek ilgai?
Ar ruošiesi mums padėti?
Dievas apleido mus.
Kiek ilgai?
Žiūrėk, Jeruzalė.
Tai avinėlis be jokios dėmės, be trūkumo.
<...> nepakanka patikti mūsų Tėvui, mūsų Amžinajam Dievui. Širdies malda yra svarbesnė.
Ar pamenate, ką pasakė karalius Saliamonas, kai pastatė Šventyklą?
Stovėdamas prieš Viešpaties šventyklą,
jis iškėlė savo rankas ir tarė: "Ar gali Dievas gyventi su savo kūriniais žemėje?"
Pats dangus, aukščiausias dangaus, nepajėgia tavęs sutalpinti,
ir kiek yra menkesni šie Namai, kuriuos pastačiau?
Tačiau, o Viešpatie, išklausyk savo tarno maldą ir prašymą,
kad Tavo akys visada stebėtų šiuos Namus, viasada dieną ir naktį.
Tai vieta, apie kurią Tu liepei pasakyti: "Jie gaus mano Vardą".
Sūnau!
Mes tavęs visur ieškojome.
Kodėl jūs manęs visur ieškojote?
Argi jūs nežinojote, kad mane būtumėte suradę mano Tėvo Namuose?
Viešpatie, aš pasenau.
Ką Tu pažadėjai pranašams. Kur jie?
"Kalbėk Jeruzalei švelniai, sakyk jai, kad jos priespaudos laikas baigėsi."
Kad jos skola sumokėta. Išgelbėjimas čia pat.
Kad būtų šaukiama nuo kalnų viršūnių...
Mokymas yra aiškus: štai
siunčiu savo pasiuntinį, jis nuvalys kelią pirma manęs.
Pirma manęs pasiuntinys...
Pasiuntinys. Ir Viešpats netikėtai ateis į savo Šventyklą,
"o Sandoros pasiuntinys yra štai čia."
Galilėjos žmonės manė, kad pamatė niekšybės gelmes,
kai jų žemės valdė Erodas, vyriausias kraugerys.
Bet dabar ir jo sūnus Erodas Antipas, naujasis Galilėjos
princas, siekia pranokti savo tėvo nusikaltimus,
mat seka savo geismais ir atmeta tikėjimą Dievu.
Jis drįsta nepaisyti Mozės Įstatymo, sudarydamas
šventvagišką santuoką su brolio žmona.
Ar galime leisti tai? Mes visi atkentėsim už jo nuodėmes!
Karaliaus pasiuntinys!
Jūsų didenybe, jis čia, Krikštytojas.
Jis čia?
Na?
Nagi, nagi ką?
Ką?
Na, och... palik jį.
Mes žygiuosime vėl! Tęskite!
Ak, kokią žalą jis gali padaryti?
Jis buvo tenai, dykumoje, daug metų
misdamas skėriais ir, ir, ir maldomis.
Bet jis nekursto žmonių sukilti! Jis nieko sau neprašo.
Jis tenori pasilikti neturtingas ir plikas.
Ir jis būtų vertinamas labiau negu bet kas kitas, kas taip nesielgė.
Ak ne, kai vestuvių šventės baigsis, aš jo pasiklausysiu rūmuose.
Jūs jį išgirsite savo ausimis. Jis labai nepaprastas.
Džiaugiuosi, kad Judėjoje yra kažkas nepaprasto.
Erodai!
Erodai! Įstatymo lentelės sako aiškiai!
Tu gali vesti savo brolio žmoną tik tavo broliui mirus, o ne jam esant gyvam!
Ši moteris, Erodiada yra tavo brolio Pilypo
žmona, o Pilypas gyvas, Iturėjus tetrarche!
Yra parašyta: "Aš mačiau tavo svetimavimus ir"
tavo bjaurius nusikaltimus. Vargas tau dėl jų!"
Ar tu nenori tapti švarus?
Išsiųsk šią moterį atgal pas savo brolį! Atgailauk!
Kaip ilgai gali leisti, kad tai tęstųsi?
Ne, mes nusprendėme mūsų vestuvių dieną būti gailestingi.
Aš nebijau tavo žemiškos galios, Erodai Antipai!
Jei aš tavęs neįspėsiu, tai mirsi nuodėmėje.
Ir Viešpats iš manęs pareikalaus ataskaitos už tavo gyvybę!
Greičiau! Į rūmus!
Atsiverskite ir atgailaukite!
- Telaimina tave Viešpats! - Nes Dangaus Karalystė čia pat!
Broliai, mes galime pasinaudoti šio žmogumi!
Jo išpuoliai prieš Erodą Antipą jaudina
žmones, verčia juos galvoti apie Izraelį.
Nebūk pernelyg tuo tikras. Pranašai ragina
žmones galvoti tik apie mūsų Dievą Danguje.
Mes irgi, ir jei norime nukreipti žmonių mintis,
tai turime panaudoti tas priemones, kurias galime.
Taip, bet mes uolieji - zelotai norime
pamatyti Dievo galybę žemėje nugalint romėnus.
Ar Jonas nori to?
Atėjo laikas! Didinga ir siaubinga Viešpaties diena čia pat!
Atgailaukite! Ir keiskite savo gyvenimą!
Kiekvienas slėnis bus užpiltas!
Kiekvienas kalnas bus išlygintas.
Vingiuotas kelias bus ištiesintas! O nelygus kelias išlygintas.
Dievas leido jums grįžti iš Babilono, kad Jam tarnautute, o jūs Jį išdavėte!
Dabar jūs esate įspėti! Meldžiu! Meldžiu!
"AŠ ESU Viešpats, Nekintantis", sako Amžinasis,
"o jūs irgi nesiliaujate būti Jokūbo vaikais."
Nuo savo protėvių dienų jūs buvote aikštingi ir nesilaikėte mano Įsakymų.
Jei sugrįšite pas mane, aš sugrįšiu pas jus!", sako Viešpats.
Negalvokite, kad būsite išgelbėti savo apeigomis, eidami į šventyklą,
tai ne tokios aukos, kurių trokšta Viešpats!
"Daugiau neneškite Viešpačiui tuščių aukų."
sakė Viešpats. "Manęs nežavi ėriukų kraujas."
Auka, kurios trokšta Dievas,
yra atgailaujanti širdis!
- Tai ką mums daryti, kad būtume išgelbėti? - Pakeiskite savo širdis!
Rinkitės teisingą kelią!
Viešpats sakė: "Mano keliai nėra jūsų keliai."
Kodėl kalbi taip, tarsi niekas iš mūsų nežinotų apie Išganymo kelią.
Mes žinome Įstatymus taip pat gerai kaip
ir tu, ir mes stengiamės jiems paklusti!
Mes esame Abraomo vaikai.
Mes visada laikėmės Įstatymo.
Tiems iš jūsų, kurie save laiko teisiais ir pamaldžiais,
aš sakau, kad jūs turite duoti atsivertimą liudijančių vaisių!
Ir nemėginkite ramintis sakydami: "Juk mūsų"
tėvas Abraomas ir to pakanka mums išgelbėti."
Dievas gali paimti bet kurį iš šių akmenų
ir paversti jį į Abraomui sūnų.
Fariziejai, mes jus pažįstame! Grįžkite į Jeruzalę!
Taip, eikit atgal į Jeruzalę! Išties.
Pakrikštyk mane, aš nusidėjėlis!
Tu esi pranašas! Išgelbėk mus, Jonai! Išgelbėk mus!
Aš jus krikštiju vandeniu, kad būtumėte
apvalyti ir pasiruošę Karalystės atėjimui.
Atverkite savo širdis Dievui!
Priimkite šią apvalančią Šviesą!
Gelbėk mane, gelbėk mane, Jonai! Aš nusidėjau! Pasigailėk manęs, Jonai. Aš esu nusidėjėlis!
Tegul šis vanduo nuplauna tavo nuodėmes.
Gėda! Grįžkite atgal! Grįžkite atgal!
Jonai, tu už tai sumokėsi! Tu už tai sumokėsi!
Och! Vieną dieną jie užmuš mane akmenimis! Ar to to nori?
Tu pavargai nuo manęs, ar ne?
- Ne! - Taip, taip, pripažink tai, pavargai nuo manęs!
Beje, galiu pasakyti, kad tu žvalgeisi į mano dukrą, Salomę!
- Nesąmonė! - Tau ji patinka!
Ji vaikas! Po velnių! Melagis!
- Ne! - Bailys!
- Nesu bailys! - Tai kas gi tu tada?
Tas pranašas... Aš reikalauju, kad jį suimtum.
Reikalauji?!
Reikalauji? Tai stiprus žodis, mano širdele.
Tu turi prisiminti.
Jonas yra teisus.
Pagal Mozės įstatymus, mes nusidėjome.
Nagi, nagi!
Mes nusidėjome,
ir mes toliau nusidedame,
ir tai taipogi labai malonu.
Net jei ir norėčiau, nieko negalėčiau padaryti jo
priekaištavimui. Bet jei jis vėl įkeltų koją į Galilėją,
tuomet, mano mieloji, mano širdele,
įmesime jį į kalėjimą.
Atgailaukite! Atgailaukite! Atgailaukite!
Nedidelė atgaila jam nepakenktų.
Galiausiai jis ją skelbia.
Mokytojau!
Mus pasiuntė Jeruzalės Sinedrionas,
kuriame tu turi daug draugų ir gerbėjų.
Jie suprato, kodėl tu negali ateiti į Šventyklą.
Mat būtų buvę blogai, jei būtum bent
vieną dieną apleidęs savo pasiuntinybę.
Priežastis, dėl kurios tave kvietėme,
buvo vienas paprastas klausimas.
Kas tu esi?
Pirma, aš pasakysiu, kas aš nesu.
Aš nesu Mesijas.
Mesijas dar turi ateiti.
Tada, Gyvojo Dievo Vardu, (klausiame) kas tu esi?
Esu tyruose šaukiančiojo balsas:
"Taisykite Viešpačiui kelią".
Jei nesi nei Mesijas, nei Pranašas, nei Elijas,
kieno galia krikštiji?
Galia To, Kuris ateis po manęs.
Kuriam nesu vertas atrišti kurpių dirželio!
Aš jus krikštiju vandeniu,
o Jis krikštys jus Šventąja Dvasia ir ugnimi.
Jo rankoje vėtyklė ir Jis išvalys savo kluoną.
Vertė Juozapas.