JONA
Jona!
Kas ten? Kas šaukia mane vardu?
Tai Aš.
Viešpatie, Tu?
Kelkis ir eik į didį miestą Ninevę.
Skelbk gyventojams Mano teismą.
Mačiau, kokie jie nedori.
Viešpatie, ten gyvena priešai, ne kartą
puolę ir žudę Tavo tautą.
Jie nusipelno Tavo rūstybės. Jie keikia Tavo vardą, Viešpatie.
Jie neverti antro šanso ir Tavo atleidimo!
Jona...
Ne! Aš negaliu! Neisiu pas juos!
Jona.
Sunaikink tą miestą, Viešpatie. Palaidok jį.
Meldžiu, nepainiok manęs į tą reikalą.
SUPERKNYGA
Žodis visam pasauliui.
Amžinai gyvas pasakojimas.
SUPERKNYGA
Osana! Giedok Jam šlovę!
Tas Žodis - Superknyga.
Osana! Giedok Jam šlovę!
Tas Žodis - Superknyga.
Atsargiau, Boti!
Padėtis valdoma, Džoja!
Per plauką!
Ar tu vairuoji?
Tai robotuko darbas.
Duok man progą.
Jau stabdyti?
Ne, ji turėjo minty...
Į pirmą pamoką nueisiu pėstute, ačiū.
Vadovauju antrinių žaliavų panaudojimo programai.
Atliekų perdirbimas?
Ar čia aliuminis?
Neprisigalvok.
Kas čia dabar?
Man reikia jūsų pinigų, o ne priešpiečių!
Su tunu? Fu!
Kitąkart kad abu turėtumėt po 2 dolerius. Aišku?
Ir po sausainį!
Kieti ratai! Kažkas pamiršo prirakinti.
Ten tikrai buvo Šarona?
Tikrai, ponia direktore.
Ji nuolat šitaip elgiasi.
Tai ji įmetė mano kuprinę
į baseiną aną mėnesį!
Šiemet ji jau ir taką į mano kabinetą numynė.
Gal šįkart jai pavyktų padėti priimti kitokį sprendimą?
Nelabai suprantu.
Nueikim pas ją kartu ir
suteikime progą prisipažinti.
Prisipažinti? Ji sukčiauja!
Bausmės ją tik pastūmės į didesnius nusižengimus.
Susitinkam po pamokų.
Pirmiausia išmėginsime mano metodą.
Bičiuliai, einam kartu kur nors smagiai pasibūti.
Turiu daryti namų darbus.
Sveika, Džoja. Kaip sekasi?
Negaliu patikėti, kad mokykla į nusikaltimus žiūri pro pirštus.
Šarona Majer vidury baltos dienos nušvilpė dviratį,
o direktorė nė nesiruošia jos pričiupti.
Žada pasigailėti jos ar ką ten dar...
Tokias, kaip Šarona, reikia gerai pamokyti.
Superknyga!!
Nešu jus pas žmogų,
kuris bėga nuo Dievo.
Pas tokį, kuriam pačiam reikalingas pasigailėjimas,
kad vėliau jį galėtų parodyti kitiems.
Kur mes, Boti?
Tam nereikia jokių prietaisų.
Ir taip aišku, kad esam laive, Džoja!
Reikia laiko, kad priprastume prie tokio supimo.
O aš jau turiu "jūrines kojas"!
Matot? Nepraleidžinčios vandens, plūduriuojančios.
Ir dar su inkariukais.
Bet užvis geriausia - štai!
Ei, jūs!
Slėpkitės, kol bangos nenuplovė jūsų už borto!
Atsirita!
Tai tu girdėjai Dievo balsą?
Taip, jis liepė man keliauti į Ninevę,
miestą, kuriame pilna Dievo priešų,
Jo tautos žudikų.
Dievas norėjo, kad įspėčiau juos apie gresiantį teismą.
O kam juos įspėti?
Kad atgailautų, pasakytų "atsiprašau"
ir sulauktų Dievo pasigailėjimo?
Nesutinku! Jei Ninevė pasmerkta, tegul taip ir lieka!
Ir tada dūmei nuo Dievo?
Techniškai kalbant, slėptis nuo visur esančio, visa
žinančio Dievo yra neįmanoma.
Pradedu suprasti.
Va kur jis! Po deniu!
Po šimts statinaičių!
Kaip gali miegoti tokiu metu?
Kelkis ir greičiau melskis savo Dievui!
Gal Jis atkreips į mus dėmesį ir pasigailės mūsų gyvybės.
Paklauskim savo dievo, kas
sukėlė visas šias bėdas.
Ką jie daro?
Mesime burtus!
Jie aiškinsis, ar vėtra kilo dėl Jonos kaltės.
Jis tas kaltininkas!
Kodėl mus užklupo ši baisi audra?
Kas tu? Ir kuo tu dirbi?
Iš kokio tu krašto? Kas tavo tauta?
Aš esu hebrajas. Garbinu Viešpatį, dangaus Dievą,
kuris sukūrė jūrą ir sausumą.
Matot?! Iš tikro jis dėl to kaltas!
Prieš tai pats mums sakė, kad bėga nuo savo Dievo!
Kodėl taip pasielgei?!
Ką su tavimi daryti, kad liautųsi ši audra?!
Meskit mane į vandenį, tai vėl bus ramu.
Ne!
Pats suprantu, kad audra kilo per mane.
Turi būti kita išeitis!
Čiupkit jį ir meskit už borto. Lauk jį iš laivo!
Ne! Palaukit!
Atiduokite jį jūrai!
Reikėtų rinktis geresnius draugus.
Tai jūs to hebrajo draugai?
Tuos tris irgi lauk!
Saugokitės! Lūžo stiebas!
Viešpatie, neversk mūsų mirti dėl to žmogaus nuodėmės.
Ir nelaikyk mūsų atsakingais už jo mirtį.
Tu siuntei audrą dėl jo ne šiaip sau. Turėjai pagrindo.
Už borto juos visus! Ne! - Jona!
Ne!
Saulė! Mes išgelbėti.
Mano kojos dabar propeleriai!
Atleiskit, bičiuliai.
Nieko tokio. Matai, juk dangus pragiedrėjo.
Viskas gerai, kas gerai baigiasi.
Krisai, netoliese pastebėjau labai didelį padarą.
Vos už trijų sieksnių.
Ką darom?
Pasistenkit būti neskanūs!
Fui! Maniau, žuvys gličios tik iš išorės.
Neįtikėtina. Bėdos po vieną nevaikšto.
Aš to neištversiu.
Jona, jei Dievas norėtų, kad mirtum, jau būtum miręs.
Susidaro įspūdis, kad Jis nori išgelbėt tave.
Kitąkart galėtų parūpinti gelbėjimosi priemonių.
Tu leidaisi priešinga kryptimi,
nei Dievas ragino eiti.
Jis daro viską, kad parvarytų tave atgal.
Jis vejasi mane net dabar.
Šaukiausi Tavęs didelėje bėdoje, Viešpatie.
Jis atsiliepė į maldą.
Šaukiausi Tavęs iš mirusiųjų buveinės.
Ir Tu, Viešpatie, išgirdai mane!
Rodos, judame kita kryptimi.
Iš tikro.
Tu sviedei mane į vandenyno gelmes,
ir aš nuskendau, pasiekiau patį dugną.
Galingi vandenys apsupo mane.
Buvau palaidotas audringose bangose.
Bet Tu, Viešpatie Dieve,
išplėšei mane iš mirties nasrų!
Kai mano gyvastis seko, prisiminiau Viešpatį.
Nuoširdi mano malda skambėjo Tau šventykloje.
Garbinantys netikrus dievus
atsuka nugarą Dievo gailestingumui.
O aš atnašausiu Tau aukas, giedosiu šlovinimo giesmes
ir ištesėsiu duotus įžadus.
Mano išgelbėjimas ateina iš Viešpaties.
Nuostabu. Koks stiprus spjūvis į sausumą.
Tai mus žuvis išvėmė?
Kelkis ir eik į Ninevę, tą didį miestą.
Skelbk tenai žinią, kurią tau sakau.
Pirmyn į Ninevę.
Nors jie nenusipelno perspėjimo.
Judinkis, tinginio panti!
Dar kartą apgausi - ir tau galas.
Sakai, jis - melagis?
Kaip susikalbėti su tokiais žmonėmis, Jona?
Sumanei mane apvogti?
Ninevės gyventojai!
Viešpats, mano Dievas, siuntė mane pas jus paskelbti apie teismą
jūsų miestui, nes Jam nusibodo matyti jūsų nedorybes!
Po 40 dienų Ninevė bus sunaikinta!
Vargeli, šitaip Jona draugų tikrai nesusiras.
Kas norės klausytis tokios žinios?
Kažin, ar draugų ieškojimas -
jam skirta Dievo misija.
Jona sako, kad tie žmonės - priešai, bet...
jie juk irgi... žmonės!
Išgirsk, Nineve! Tavo dienos suskaičiuotos!
Ninevę sunaikins tokia galinga dangiška jėga,
kokios gyventojai nėra nė regėte regėję.
Ji bus galingesnė už visus Asirijos priešus kartu sudėjus.
Jona, jei Dievas tau parodė tokį pasigailėjimą...
Tikrai, išgelbėjo per audrą.
Paskui išvadavo iš dičkės žuvies pilvo.
Kodėl Jis negalėtų lygiai taip pat pasigailėt nineviečių?
Jei tik jie paklus ir noriai keisis.
Nė nekalbėk šitaip!
Tie žmonės nenusipelnė Dievo atleidimo.
Net jei prašysime iš visos širdies?
Pranaše, mes išgirdome tavo žodžius.
Paskelbtas pasninkas. Mes vilkime ašutinėmis.
Barstomės pelenais, norėdami parodyti,
kad meldžiame atleidimo. Nuostabu.
Visa Ninevė įsiklausė į tavo perspėjimo žodžius,
nuo didžiausio iki mažiausio.
Negali būt!
Net karalius įsiklausė į tavo žodžius.
Šiandien Ninevės mieste skelbiu pasniniką.
Niekas - net galvijai ir gyvuliai iš jūsų bandų -
negalės ėsti ar gerti.
Ir žmonės, ir gyvuliai turės vilkėti gedulo rūbą.
Ir visi turės kuo nuoširdžiausiai melstis Dievui.
Keikvienam teks gręžtis nuo savo nedorų kelių
ir nutraukti bet kokį smurtą.
Kas žino? Gal Dievas apsigalvos,
gal Jo pyktis atlyš ir Jis mūsų nesunaikins?
Jona atrodo susikrimtęs.
Praėjo 40 dienų. Ir visi čia atgailavo.
Ar nesakiau, dar prieš išvykdamas iš namų,
kad Tu taip pasielgsi, Viešpatie?
Todėl ir bėgau į Taršišą!
Žinojau, kad esi maloningas ir gailestingas Dievas,
lėtas pykti ir apstus ištikimosios meilės.
Tu noriai pakeiti sprendimą ir nesunaikini žmonių.
Geriau man mirti negu gyventi!
Ar manai, kad teisingai pyksti?
Padariau, ką Viešpats man liepė!
Jis užaugino man šį augalą, kad galva neperkaistų,
kad pailsėčiau pavėsy. Bet tokį pat pasigailėjimą Jis parodė
visiems Ninevės nusidėjėliams. Kas čia per teisingumas?
Visada manydavau, kad už nusikaltimus
būtina bausti. Bet kai pati suklystu,
tai džiaugiuosi, kad Dievas atleidžia.
Bet mudu daug geresni už tuos žmones!
Va ir po pavėsio. Paieškosiu, kuo galėtume prisidengti.
Ar negalėjai išgelbėti to vieno menko augalo, Viešpatie?
Vienintelio dalyko, teikusio man paguodą?
Ar tu teisingai pyksti dėl augalo?
Tau gaila augalo,
dėl kurio tu nei vargai, nei jo auginai.
Jis per vieną naktį užaugo ir per vieną naktį pražuvo.
Argi Aš turėčiau nesigailėti Ninevės, šio didelio miesto.
Kuriame gyvena daugiau nei 120 000 žmonių,
kurie nemoka atskirti
dešinės nuo kairės?
Jei sulaukiu Dievo pasigailėjimo,
argi neturėčiau pati rodyti jo kitiems?
Net ir Šaronai Majer?
Superknyga!
Atleiskit, bičiuliai.
Man susitikimas.
Gal ką nors girdėjai apie nušvilptą dviratį?
Jums reikia mano pagalbos?
Tas, kas jį pasiėmė, turbūt padarė klaidą.
Ir dar turi laiko ją ištaisyti.
Aš jį pasiėmiau.
Pati nežinau kodėl.
Kvailas poelgis.
Atsiprašau.
Prisipažinti reikėjo drąsos, Šarona. Nebausiu tavęs,
jei padėsi grąžinti dviratį jo savininkui.
Tiek galiu padaryt.
Jei jau Dievas pasigailėjo viso miesto,
Tai ir aš galiu suteikti Šaronai dar vieną progą.
Metas namo!
Keliausiu pėstute. Noriu ramiai pamąstyti.
Kaip nori, Džoja.
Pati nežinai, ko netenki!
Viskas! Keliausiu su Džoja!
Vaikščiojimas - gerai.
Man patinka vaikščiot. Ir labai sveika.
Jėzau, tu numirei ant kryžiaus
ir prisikėlei, kad išgelbėtum pražuvusius.
Atleisk dabar man visas mano nuodėmes,
ateik, būk mano Gelbėtojas, Viešpats ir Draugas.
Perkeisk mano gyvenimą ir atnaujink jį,
ir padėk man, Viešpatie, gyventi Tau.
Perkeisk mano gyvenimą ir atnaujink jį,
ir padėk man, Viešpatie, gyventi Tau.
Jėzau, tu numirei ant kryžiaus
ir prisikėlei, kad išgelbėtum pražuvusius.
Atleisk dabar man visas mano nuodėmes,
ateik, būk mano Gelbėtojas, Viešpats ir Draugas.
Perkeisk mano gyvenimą ir atnaujink jį,
ir padėk man, Viešpatie, gyventi Tau.
Perkeisk mano gyvenimą ir atnaujink jį,
ir padėk man, Viešpatie, gyventi Tau.
Perkeisk mano gyvenimą ir atnaujink jį,
ir padėk man, Viešpatie, gyventi Tau.
Perkeisk mano gyvenimą ir atnaujink jį,
Argi jo neatnaujintum?
ir padėk man, Viešpatie, gyventi Tau.